IGAZ TÖRTÉNET ALAPJÁN
ÁTTÖRÉS
2015 JANUÁR 15.
Gyere, kutyuli!
Sütöttem tojást.
Edzés után megyek érted. Ötre.
Hatra!
Még dobálgatok.
A Chad kölyök megint piszkál?
Nem.
Hát jó.
Hé, Sammy! Sammy! Gyere!
Arra gondoltam,
felhívom az edzőt.
Ne! Jesszusom!
Hogy beszélsz?!
Jó reggelt!
Köszönöm.
Szívesen.
Jó reggelt!
Szia, apa!
Holnap a Warriors a Thunderrel játszik Oklahoma Cityben.
Te mit tippelsz?
Steph Curry tegnap 32 pontot dobott.
Szóval én azt tippelem, hogy Curry főnök odaver nekik.
Hát nem tudom... Durant nagyon jó.
Jelenleg ő a legértékesebb játékos.
John?
Elmondja valaki az áldást?
Jó, akkor én vállalom.
Uram, habár a végtelenségig bosszant,
hálát adok a fiamért,
mert tudom, hogy létének célja van,
melyet még csak Te ismersz.
Áldd meg az ételt, melyet nekünk adsz!
- Ámen! - Ámen!
ST. CHARLES, MISSOURI ÁLLAM
Megemelném a zsebpénzedet heti 100 dolcsira.
Te meg mit csinálsz?
Anyád próbálja felhívni magára a fia figyelmét.
Szia, John!
Szevasztok!
És az ölelés?
Légyszi, menj!
Hahó, Mrs. J!
Chayla, Emma! Hogy vagytok?
Az életünk egy álom, Mrs. J.
Jelöltelek Instagramon, de valamit biztos elszúrtam.
Bakker! Ne már!
Légyszi menj, anya!
Csak vicceltem!
Szép napot!
Viszlát!
- Szia, Abby! - Szia!
Jó reggelt, diákok!
Ma január 15-e, csütörtök van.
Az évkönyv-bizottság tanítás után ülésezik,
vasárnap délután 4-kor pedig kosármeccsre várunk mindenkit.
Hajrá, Sasok!
Ez az! Hajrá, Sasok!
És végül
ne feledjétek, hogy a hétfő nemzeti ünnep
ifjabb Dr. Martin Luther King tiszteletére.
Emmával szombatra jegyünk van a Hajlakkra a Fox Színházba.
Hú, az tuti jó buli lesz.
Pasik cicanaciban!
Ez nem balett.
Biztos rendes gatya lesz rajtuk.
Ti mit terveztek?
A meccs után Riegeréknél lógunk.
- Hú, de menő! - Jó reggelt!
Kérlek, álljatok fel a Hűségeskühöz!
Jobb kezeteket tegyétek a szívetekre!
Készen álltok? Kezdjük!
Hűséget fogadok az Amerikai Egyesült Államok Zászlajának
és a Köztársaságnak, melyet jelképez:
egy és oszthatatlan nemzet
Isten színe előtt,
amely szabadságot és igazságosságot nyújt mindenkinek.
Lehet, hogy csajok is jönnek.
Kik?
Most még nem mondhatom el.
- De dögösek! - Tökre!
Te most viccelsz, ugye?
Nem.
A két Josh csendesedjen el!
No, srácok, akkor folytassuk a családtörténeteket!
Tegnap hallhattuk Chad Greent.
Az ő családja a Mayflowerrel érkezett,
akárcsak az én férjemé.
Chad üknagyapja valamiféle lovag volt.
Aztán meghallgattuk Chaylát is,
akinek a családja ott volt a blues születésénél Memphisben.
John, a mai beszámolót kezdd te, kérlek!
Nem készültem.
Miért nem?
Nem volt rá időm.
Ha nem csinálod meg a leckét, egyest kapsz.
"A tegnapot nem tudjuk visszahozni,
de rajtunk áll, hogy a holnapot megnyerjük-e."
Doreen, te jössz!
Hűha!
"Gyermekem, oly kevéssé bízol bennem.
Ne a szavak erejében higgy!"
Jaj, bocsánat!
Jó reggelt!
Szia, Joyce!
Elúszott a reggelem.
Kér még valaki kávét?
- Nem, köszi. - Kösz, nem.
Na?
Melyik ige jön?
Minden rendben?
Nem mondhatnám.
Közeledik John szülinapja.
Ja, tudom, az mindig megviseli.
Igen. Olyan, mintha falat építene közénk,
és utálom érte magamat.
Szenved! Segíteni szeretnék rajta.
Onnantól, hogy borotválkoznak, jönnek a gondok.
Aztán meg mennek is az egyetemre.
Na, gyere!
Bocsánat, lányok.
Elolvastam a könyvet kétszer is.
Hol is tartotok?
Arról beszélgettünk, Beth Moore arra biztat, hogy bátran imádkozzunk.
Mit jelent számotokra az, hogy bátran imádkozni?
Nem tudom, valahogy...
- Ó! Helló, hölgyek! - Tiszteletes...
Itt stábértekezletet tartunk.
Végeztek, ugye?
Nem.
Majd csak 22 perc múlva.
Aztán meg karitászgyűlést tartok. Rögtön utána.
Sajnálom, de nem hiszem, hogy az menni fog.
Tessék?
Lefoglaltam a termet a jelentkezési lapon.
A naptáramban csak a stábértekezlet van.
Hol ez a titokzatos jelentkezési lap?
Az ajtón, amin át bejött.
Immár tíz éve.
Hát, jelentem,
digitálisan működünk. Kérdezzék Maddyt!
Én nem tudom, Kaliforniában mi a szokás,
de már öt éve vezetem ezeket az összejöveteleket,
és még sosem fújtunk le egyet sem.
Nem tudom, ki számolja,
de én már tíz évet szolgáltam. Kaliforniában is.
Esetleg beülhetnének a Starbucksba.
Az poén lenne, nem?
Ó, meghív minket?
Hát, erre nem gondoltam, de...
Remek.
Gyertek, lányok, húzzuk el a csíkot,
mert az új lelkipásztorunknak...
igen fontos dolga akadt!
Nem, ez nem így van.
Ígérem, több ilyen nem lesz.
Köszönjük, tiszteletes.
És, kérem, fél éve mondom:
szólítsanak Jasonnek!
Tudjuk, tiszteletes.
Miért nem kegyelmezel neki?
A frizurája miatt, például.
Ide! Ide!
Szép mentés volt! Fuss vissza!
Ez az, menj rá!
Nagyobb ívben! Ne tömörüljetek!
Gyerünk, John! Passzolj!
Itt vagyok!
Szép volt! Szép volt!
Így kell ezt!
Gyerünk, felfutni! Védekezés!
Magasba a kezeket!
Védekezz! Védekezz!
Fel a kezet! Fel a kezet!
Az az!
Szép volt!
Szép dobás!
És már támadhatsz is! Gyerünk!
Nincs megállás!
- Gyerünk! - Menj rá!
Figyelj!
Ez az! Erről beszélek!
Védelem, kezeket fel!
Ez az! Szép szerelés, John! Indíts előre!
Szép volt, John!
Lefutni nem tudsz, hát fellöksz?
Csituljál, bokszos!
Mit mondtál rám?
Elég!
Még egy ilyen, és irány a kispad!
Mára ennyi, mehettek tusolni!
John, Chad, ide hozzám!
Mi van veletek?
John játszik a kezdő csapatban, fogadd el!
Átmenetileg.
Persze. Ha kezdeni akarsz, válts sulit!
Elég!
Jó, ha tudod, még nem vagy bent az NBA-ben,
és ha így folytatod, nem is leszel.
Világos?
Na jó, nyomás tusolni!
John, te maradj még! Beszédem van veled.
Micsoda dolog ez, hogy egyest kapsz
a családtörténet házira?
Mit számít az?
Ha nem kapod össze magad,
vasárnap nem lépsz pályára.
Mi? Ez baromság...
Hé!
Mindegy.
Jó játékos vagy, John,
de mostanában elszúrod a dolgokat.
Mi van veled?
Semmi.
Viszlát, mester!
Szia! Hogy ment az edzés?
Jól.
És a suli?
Várj, kitalálom: jól.
Min dolgozol?
Egy beszámolón.
Esetleg segíthetek.
Meddig tartogatod még?
A Jordan's csukát.
Míg eljön az ideje.
Oké.
Kisfiam! Gyere le szépen!
A barátaid már várják, hogy felköszönthessenek.
Mi a baj?
Mindenki rád vár.
Ő miért nem tartott nekem szülinapi bulit?
Miért nem tartott meg engem?
Tudj róla,
hogy az életednek célja van, és szeretünk.
Smith úr!
Kedves öntől, hogy tiszteletét teszi.
Elkészítettem a beszámolót.
Hát jó. Szóval John Smith vagyok.
Azt tudjátok, hogy örökbe fogadtak.
Egy guatemalai kisvárosból, Sansaréből származom.
Nem tudom, ki a vér szerinti anyám, csak azt,
hogy nem kellettem neki.
Kilenchónapos voltam, mikor Joyce és Brian magához vett.
Egy missziós útra mentek, és velem tértek haza.
Mert olyan cuki vagyok.
Amúgy...
Oké, oké.
Ott egy hely, Brian.
Jó, jó, rajta vagyok.
2015. JANUÁR 18.
Jól van.
Halihó!
John, ma mellénk ülsz a templomban.
Ki rázza meg a Földet szent haraggal,
Kire tekintünk rajongó áhítattal,
Ő a dicső Úr, Királyok Királya.
Áradó kegyelem,
Igen, igen!
Fogyhatatlan szeretet,
Igen, igen!
- Hogy helyembe lépsz... - Ó, igen!
Helyembe lépsz Helyembe lépsz
Hogy hordozod keresztemet
Hordozod keresztemet Hordozod keresztemet
- Odaadod életedet - Igen
Odaadod értem,
Hogy én szabad legyek
Szabad legyek, szabad legyek
Ó, Jézusom, énekelek
minden ajándékodért
Áradó kegyelem, téged dicsérlek
Nem tudják, honnan jöttünk,
De nem árthatnak nekünk
Fegyvert fogtunk, Páncélt öltöttünk
és Vele győztünk.
Halljátok hát, győztünk!
Ki nem érdemelhettem, de elnyertem
Fényt gyújtott bennem, Lelkem mélyében
Érzed és hallod, ha felcsendül dalom:
Áradó kegyelem,
Igen, igen!
Fogyhatatlan szeretet,
Igen, igen!
Hogy helyembe lépsz
Helyembe lépsz Helyembe lépsz
Hogy hordozod keresztemet
Hordozod keresztemet Hordozod keresztemet
- Odaadod életedet - Igen
Odaadod értem,
Hogy én szabad legyek
Szabad legyek, szabad legyek
Ó, Jézusom, énekelek
Minden ajándékodért
Fantasztikus!
Köszönjük!
Fantasztikusak voltatok!
Nagy tapsot a vendégünknek!
Rob, köszönjük.
Ez hasított, köszi.
Tegye fel a kezét, aki...
úgy mint mellesleg én és a nejem...
Nagy Ő-függő!
Oké...
Hazudtok!
Tudom, hogy ennél sokkal többen vagytok.
Hazudni bűn, emberek! A templomban hazudni meg még nagyobb bűn, úgyhogy...
Oké.
Cathy?
Most kicsit piszkálni foglak.
Cathy, véletlenül tudom,
mert a pénztárnál állva hallottam,
hogy nézed a Nagy Ő a paradicsombant.
De senki sem nézi csak a Nagy Ő a paradicsombant.
Sajnálom, ez olyan, mint a Mekibe járni
csak a salátáért.
Igen, én is nézem.
Pont így gondoltam.
Fogadok, a férjed, Bob is nézi.
Bob, én megértem.
A nejed vett rá, igaz?
Rákattantál. Most gondban vagy.
Azon rágódsz, hogy találja meg Andy a nagy őt.
Emlékeztek Juan Pablora
a múlt évadból?
Tudjátok, mivel ment az agyamra?
Hétről hétre elvárta a nőktől, hogy köteleződjenek el.
De mikor neki kellett elköteleződnie, berittyentett.
Azt mondogatta: "Elfogadod a rózsámat? Elfogadod a rózsámat? Elfogadod...?"
De mikor neki kellett döntést hoznia,
nem volt hozzá bátorsága.
Tudjátok, hová akarok ezzel kilyukadni,
de így van:
Ő hétről hétre mindig vár ránk.
És igen, Isten életre szóló elköteleződést kér tőlünk,
de van egy jó hír, és szó szerint az:
Ő nem csak egy rózsát nyom a kezünkbe.
Ő a legértékesebb ajándékot adta nekünk, amit adhatott:
a fiát.
És ez azt jelenti, hogy nekünk se legyen elköteleződés-paránk, igaz?
Jól van, nyissuk ki a Bibliát...
Lukács evangéliumánál!
Jössz a ma esti meccsre?
Nem hiszem, hogy eljutok.
Helló, Joyce!
- Paula! Hogy vagy? - Szia! De jó látni!
Én is örülök. Köszönöm.
Jó napot!
Szia, kiscsibe!
Helló, Joyce!
Mi a mai programjuk?
Johnnak ma kosármeccse lesz.
Á, igen? Láttam a múltkor kosárra dobálni.
A srác egy mágus!
Mit mondasz, fiatalúr,
jössz a héten ificsapatra?
Ugyan, ne legyél puding!
Oké, jövök.
Bumm! Ez az! Ez a beszéd. Ez a srác...
nagy forma.
Fogalmam sincs, miről beszélnek, de mennünk kell.
- Szép prédikáció, tiszteletes. - Köszi, Brian.
Hé, szólítson Jasonnek!
Jason.
Gyerünk, John! Gyerünk!
Szép volt!
Hajrá, Sasok! Hajrá, Sasok!
Rá kéne erősíteni.
Gyerünk, védekezz!
Védelem, srácok!
Oszoljatok szét jobban!
- Hajrá, John! - Szép volt!
Oké, most figyeld az órát!
John, játszd meg a Sast!
Gyerünk, John, a Sast!
Húzódj vissza!
Chad szabad! Passzold le neki!
- A Sast! - Három!
- John! - Kettő!
Egy!
Igen! Ez az, John!
John Smith!
Szép meccs volt,
de ha bemondom a cselt, azt csináld! Érted?
Na, irány a zuhanyzó! Szép volt!
Akkor mehetnek veletek?
Persze.
Hazafelé veszünk pizzát.
Szuper, kösz, Cindy!
- Szívesen. - Jól nyomtad!
Te is.
Holnap írj SMS-t anyádnak, hogy mikor menjen érted!
Légy szíves, ne feledd el!
Nem fogom.
Szép meccs volt, fiam.
Bizony.
Érezd jól magad,
és... ne csinálj hülyeséget!
Oké, Brian.
Szeretlek titeket.
Bocs, de részedről ez rendben van?
Majd elmúlik.
Csak feszegeti a határait.
Azzal, hogy Briannek szólít? És nem ad nekem búcsúpuszit?
Kicsit mindkettővel.
Szüksége van egy kis távolságra,
nekünk meg lazulnunk kéne egy kicsit.
Ide hallgass, nem lehetsz az apja és a legjobb barátja is!
Miért nem?
Mert ez nem így működik.
Jövök, jövök!
- Megmutassam, hogy driftelek? - Aha.
Abby lájkolta a posztomat.
Jó csaj. Bár nem egy Molly, de...
Molly? Ő elköltözött Texasba!
Na és? Folyton írogat.
Mindjárt megvan.
NYERTÉL
Ezt buktad.
Gyere játszani!
Pillanat.
Rendi.
De csufinger kiskölyök voltál!
Az nem én vagyok, majom, hanem apám.
Én a másik vagyok.
Anya szerint vicces, hogy mennyire hasonlítunk.
Mindketten csufingerek vagytok.
Hé, srácok!
Igen, anya?
Ne maradjatok fenn egész éjjel, jó?
Jó éjt, Mrs. Rieger!
Jó éjt, fiúk!
MARTIN LUTHER KING-NAP, 2015. JANUÁR 19.
Hú, gyerünk!
- Figyi, figyi! - Gyerünk, kapd el!
Passzolj!
Jó.
Az kicsiknek való!
Passzold!
Ezt nézzétek! Gyertek!
Várjatok meg!
Lökj meg!
- Hopp! Hopp! - Tekerd! Tekerd!
Gyorsabban! Gyorsabban!
Oké, elég! Álljatok le!
Szédülök! Szédülök, szédülök.
Srácok! Nézzük meg a tavat!
Ó, uram atyám!
Gyerünk, menjünk!
Ezt figyeljétek!
- Ja, okés. - Jó vastag.
Menjünk!
Még mindig szédülök.
Gyere már! Ne majrézz!
Ez az, gyere!
Hé, fogózzunk!
Kapd el!
- Mozdulj! - Siess már!
Te vagy a fogó!
Menjünk beljebb!
Gyerünk!
Nyomás! Nyomás!
Szabad a korong!
Gyere ide!
John megcsinálja!
Gól!
Mondjátok, hogy: "Sasok!"
Három...
...kettő, egy!
Sasok!
Kapd el! Kapd el!
- Megszereztem! - Ne!
Kicsúszik! Menj rá!
Ne!
Ez az!
- Ja! Szeretnéd! - Maradj lent!
Rohadtul csúszik! Vigyázzatok!
Oké, megvagy.
Hé, fiúk!
Le a jégről!
Nem biztonságos.
Az olimpiára edzünk, uram!
Kérem, ne legyen álomgyilkos!
Igaza lehet.
Hallottál reccsenést?
Srácok! El onnét, vagy hívom a zsarukat!
Máris, uram.
Csak elkapjunk a haverunkat!
Mi? Ne! Hagyjál!
- Fogd meg! - Idejössz!
- Hagyjatok! - Úristen!
Szorítsd le! Ne engedd!
Ne már, ne szoríts!
Hé! Hé!
Elkaptál, oké?
Megvagy!
MIKOR MENJEK ÉRTED?
Josh! Kapaszkodj!
Nem bírok! Nem bírok, lefagy a kezem!
- Csúszom! - Tarts ki, Rieger!
- Nem bírok kimászni! - Nyugi!
Várj, megtollak!
Megvagy. Ez az!
John!
Hé, John!
John! Kapd el a kezem!
John!
Gyerünk, ússz!
John!
Elmerült! Nem látom!
- Segítség! - Hová tűnt?
Ússz! Képes vagy rá!
John!
Kérem! Segítsen valaki!
John!
Segítsen már valaki!
Segítség!
911. Mi a vészhelyzet?
Három fiú alatt beszakadt a jég.
Küldjön segítséget!
Minden szabad kocsinak: fulladásos baleset a Saint Louis-tavon.
Mindenki a helyszínre! Vége.
- Gyerünk! - Indulás!
11-es kocsi. Az őrsön vagyunk, 7 perc.
Elindultunk a felszereléssel. Vége.
Merre vannak?
Arra, lent. Kábé 25 méterre.
Rendben.
Keleti lejáró. 25 méterre a parttól.
A helyi rendőrség már kiérkezett.
Egy kint, egy a vízben, egy a jég alatt.
Mióta?
Szemtanúk szerint nagyjából 5-7 perce.
Vettem. Szólj, hogy két percre vagyunk!
Segítsenek!
Alattam is törik.
Maradj itt! Megyek én.
Ne mozdulj! Megyünk értetek!
Kérem, segítsenek!
Siessen! Kérem!
Segítsen rajtunk!
Nem bírom tartani magamat.
- Elmerült. - Kihúzom a barátodat, aztán téged.
Add a kezed! Add a kezed!
Gyere, foglak.
Köszönöm.
Jól van, jól van.
Gyere!
Hozd a csáklyát! Átkotorjuk a feneket.
- Több kell! - Mennyit hozzunk?
Ismerem a tónak ezt a részét.
Három-négy méter mély.
- Vigyél hármat! - Oké!
Egy még lent van, főnök?
Igen.
De a mentőbúvárok már úton vannak.
Szélesedik a lék!
El kell hoznunk onnan a másikat.
- A magáé hogy van? - Hipothermiás, de lélegzik.
Megadja magát a jég, vigyázzanak!
Az enyém mióta van lent?
Legalább 10 perce, úgy tudjuk.
Kérem, mentsék meg!
Lent van a víz alatt.
Elmerült. Kérem! Johnnak hívják.
- Kérem, mentsék meg! - Jól van, nyugalom!
Mássz ide, fogd meg a kolléga kezét!
Mindent megteszünk Johnért.
- Gyere! - Csak találják meg!
Óvatosan mássz be, Joe!
Nehogy még lejjebb nyomjuk!
Haladjunk hátulról előre!
Szélesedik a lék, vagy csak én érzem úgy?
Tágul, igen.
Tófenék kábé... három méteren.
Meg kell találnunk a srácot!
Mehet?
Mennyi telt el?
Tizenöt perc.
Kiemelés lesz ez már, nem mentés.
Hé, kolléga!
Vegye fel a hátizsákját!
Kéne még egy hátizsák!
Menj vissza!
A főnök azt mondta, hogy menjünk vissza?
Én nem hallottam.
Miről beszél?
Egy méternél lejjebb nem látok, túl zavaros.
Nem akarom megvágni.
Tommy, ha ott lement a jég alá, akkor kész.
Ott akár nyolc méterig is mélyül.
Gyerünk, John! Kerülj elő!
Itt van valami!
Mi az?
Ő az?
Tommy!
El ne veszítsd!
- Húzd fel! - Megvan!
Megvan!
Kicsúszik a kezemből.
Megvan!
Kötelet!
Ott a kötél! Kihúzzuk!
Fogom.
Húzd!
Ez az! Jó lesz.
Húzd!
Ez az! Tovább!
Nincs pulzusa.
Kezdje az újraélesztést!
Gyerünk! Gyerünk!
Két, há', négy, öt.
Állj!
Húzd! Húzd!
Egy, két, há', négy, öt.
Kilenc, tíz, tizenegy, tizenkettő!
Ballon indul.
Egy, két...
Gyerünk, John!
Cindy!
Már vártam a hívásodat.
Joyce! Történt egy baleset.
A srácok rámentek a jégre, és beszakadt alattuk.
Be kell menned a kórházba most rögtön.
Ott van John. Mind a hárman ott vannak.
Szia!
Épp beugrottam a kapcsolóért, amit kértél.
Brian!
- Johnt baleset érte. - Joyce!
Beszakadt alattuk a jég.
- Joyce! Lassíts! - A St. Joseph Westbe vitték.
Gyere oda, légyszi!
Oké, megyek. Ott leszek.
Nyugalom, Joyce!
Higgadj le!
Mit tudunk?
Tizennégy éves fiú, nem reagál, pulzusa nincs.
Beszakadt alatta a jég.
500 köbcenti bóluszt kapott.
Tapintásra nagyon hideg.
Keith, te vedd át a szívmasszázst!
Kapjon bóluszt! Normál fiz-só.
Szúrjunk neki vénát, mehet az infúzió 36 kilóra.
Készítse az epinefrint!
Epinefrin bent van.
Kompresszió állj!
Nincs pulzus. Még mindig hideg.
Pupilla fixált és dilatált. Nem reagál.
Folytassa a kompressziót!
Újabb epinefrint!
Epinefrin 0,38 mili.
A hője 31,1.
Mennyi az újabb pulzuskontroll?
30 másodperc.
Kérlek, Uram! Uram, Jézus, kérlek!
Kérlek!
Ha a következő kontrollnál nincs pulzusa, kiütjük.
Próbáljuk először 150 Joule-lal!
Töltés.
Kettő perc.
Nincs pulzus.
Mindenki hátra!
Kiütjük.
Nincs pulzus.
Mennyi a külső hőmérséklet?
Tíz fok körül.
A víz nem lehet olyan hideg,
hogy ártson a szívének. Sem az agyának.
A hője 32,2.
Újabb epinefrint!
Epinefrin bent.
Epinefrin 0,38 mili.
Gondolkozz, Kent, gondolkozz!
Mennyi epit adtunk eddig?
Nyolc dózist, doktor úr.
Üssük ki megint!
Kettő perc.
Nincs pulzus.
Na jó, mindenki hátra!
Ütöm.
Nincs pulzus.
A hője felment 35-re.
Meleg.
Az eltelt idő 45 perc.
Dr. Sutterer?
Nincs...
Nincs már...
Nincs már mit tenni.
Megvárjuk az anyját.
Keith, folytasd addig!
Én nem állok le, főnök!
Kérlek, Uram! Könyörgök, Jézusom!
John Smithhez jöttem.
Rendben.
Ott helyet foglalhat.
Várjuk, hogy megjöjjenek a szülei.
Én vagyok az anyja!
Bocsánat!
Csak egy pillanat.
Itt az anyja.
Bekísérjem?
Megyek én.
Joyce! Itt vagyok.
Nem engednek be hozzá.
Ott a fiam, és nem engednek be hozzá. Szabályos ez?
Türelmesnek kell lennünk!
Joyce Smith?
Igen! Én vagyok Joyce.
Üdvözlöm. Dr. Kent Sutterer vagyok.
Megteszünk a fiáért mindent, amit tudunk,
de John nem reagál.
Ez mit jelent?
Hadd kísérjem oda!
Köszönöm, kollégák.
Keith!
Joyce, odakint leszünk.
Nyugodtan... maradjon, ameddig szükségét érzi a búcsúhoz.
Mi?
Én ezt nem értem.
Nem értem.
Nem értem...
Nem!
Nem, nem, nem! Istenem!
Kérlek, Jézusom! Kérlek!
Kisfiam... kisfiam!
Szentlélek! Most légy velem!
Most légy velem!
Kérlek, Istenem, ne vedd el a fiamat!
Kérlek!
Kérlek! Önts újra életet Johnba!
Kérlek!
Kérlek, Uram! Kérlek, kérlek!
Jöjj, lehelj életet Johnba!
Kérlek, Uram!
Kérlek, Uram! Küldd el a te Lelkedet, hogy megmentse a fiamat!
- Van pulzusa! - Mi?
Mi?
Van pulzusa!
Van pulzusa! Kettes trauma!
Szólj az intenzívnek, hogy készítsék a lélegeztetőt!
Megvan a pulzus?
Meg!
Intubáljuk!
Hozom a tubust. Intubálás után bevezethető.
Joyce?
Hol van John?
Joyce!
Ó, Brian!
- Hogy van John? - Hát...
Johnnak... van pulzusa, de nagyon gyenge.
Mindent megteszünk, hogy stabilizáljuk,
utána helikopterrel átszállítjuk a Cardinal Glennonba.
Ott van a legkiválóbb specialista, Dr. Garrett.
Véleményem szerint ő John egyetlen esélye.
- Irányítás, itt Cardinal Glennon 334-es. - Megyek utánad, szívem!
Cardinal Glennon Gyerekkórház, vétel.
Felszállási engedélyt és repülési tervet kérek!
Leszállás a kettesen, a traumatológia várja magukat.
Asszonyom! Bírja a repülést?
Igen, persze. Persze.
Ön hiperventillál!
Borzalmas tériszonyom van.
Talán jobb lenne, ha kocsival jönne.
Nem hagyom magára a fiamat!
Rendben!
Helló, szívem!
Büszke lehetsz rám: lekocogom...
John Smith bezuhant egy befagyott tóba!
Várj! Mi?
Most viszik helikopterrel a Cardinal Glennonba.
Oké...
máris megyek.
- Ön John édesanyja, igaz? - Igen.
Most velem kell jönnie.
Dr. Garrett lesz a fia kezelőorvosa.
- Jó. - Jó?
Önért jövök, amint elhelyeztük a fiát.
Rendben.
Addig ott leülhet.
Smith család. Helikopterrel hozták a St. Josephből.
Már itt is van.
Értesítjük, amint megtudunk valamit.
Oké, köszönöm.
Ez most igazán nem jó pillanat.
Igen, tudom, Joyce.
Ezért vagyok itt.
Hát, kösz, hogy eljött.
Nem megyek el.
Most biztosan nem.
Tessék?
Nézze, Joyce, tudom, nincs elragadtatva a prédikációimtól,
sem a frizurámtól,
de én vagyok John lelkipásztora, és a magáé is.
Tegyük félre a nézeteltéréseinket,
és koncentráljunk Johnra! Jó?
Brian!
Ó, köszönjük, hogy eljött!
Igen, doktor úr, növeltük a cseppszámot.
Dr. Garrett vagyok,
sajnálom, hogy ilyen körülmények között találkozunk.
A fiuk él, de a pulzusa igen-igen gyönge.
John agya és szervei is
oxigénhiányos állapotban voltak 20 percig,
mielőtt megkezdhették az újjáélesztését.
A károsodás katasztrofális.
Az agya... alig mutat működést.
Még hasonló esetet sem láttam soha.
Az, hogy idáig eljutott...
Elnézést,
"idáig"?
Doktor úr?
Ha vissza is nyeri valaha az eszméletét,
neurológiailag súlyosan károsult lesz.
Sajnálom, Mr. és Mrs. Smith.
Nem hiszem, hogy John túléli az éjszakát.
Ha vannak rokonaik, barátaik, akik elbúcsúznának Johntól,
most hívják fel őket!
Nekem azt mondták, hogy ön a legjobb, Dr. Garrett.
Szakértő vagyok a magam területén.
Nem! Ön a legjobb!
Egyenesen világhírű.
Vagy én tudom rosszul?
Nem. Jól tudja.
Tudom, hogy nem ismeri a fiamat,
de az én Johnom igazi harcos, aki nem adja fel.
Szóval kérem, hogy ön is a tudása legjavát nyújtsa!
Ne adja alább,
a többit pedig bízzuk Istenre!
Jól van.
Jó.
Semmi sem biztos.
Tényleg nem tudnak többet?
Itt vannak!
Szia, Melissa!
Annyira sajnálom, szívem!
Jöttünk, amint meghallottuk a hírt.
Mit mondanak Johnról?
Nem ismétlem el, amit a doki megpróbált beadni nekünk,
mert nem vagyok hajlandó elfogadni.
Mert John... túl fog jutni ezen.
Joyce,
légy őszinte magaddal John esélyeit illetően!
Nagyon is az vagyok.
Tudod, mit? Visszamegyek...
Egyszerre csak két ember lehet bent.
Brian?
Brian! Menjünk!
Ó, te és... és Jason menjetek!
Én itt várok.
Biztos?
Igen, köszönöm.
Hogy vannak a fiúk?
Hát, a két Josht kiengedték pár órája.
Egy kissé kihűltek, de rendbe fognak jönni.
És John?
John állapota kritikus, szívem.
De van pulzusa, ami...
önmagában is több, mint amit bárki is remélt.
Anya szerint valamiféle csoda volt.
Igen, az.
Igen, igen, én...
azóta sem tudom, hogyan öntsem szavakba.
Az anyukája, ahogy zokogott és imádkozott...
Most sem tudom felfogni,
hogy visszatért az életbe.
Szóval akkor meg fog gyógyulni?
Édesapádnak nehéz napja volt, szívem.
Tudom, de...
mit mondjak a többieknek a suliban?
Az igazság az, szívem, hogy biztosat senki sem tud.
Van rá esély, hogy John még a héten visszajön a suliba?
Nem, szívem,
bent lesz a Cardinal Glennonban, amíg...
Kincsem, nem hiszem, hogy John sokáig él még.
De te mondtad, hogy visszatért az életbe.
Tudom.
Egyelőre, szívem.
Igen, egyelőre,
de ez...
Ez nem ilyen egyszerű...
Újabb hírek a kórházból!
Nem...
Nem hiszik, hogy a fiú túléli az éjszakát.
Azért nem semmi volt, cimbora,
amit ma véghez vittél.
Főnök, ha nem szól, hogy menjünk vissza,
sose találtam volna meg.
Hogy mi?
Ha nem kiáltott volna oda.
Bolondnak tartottam.
Én ugyan nem kiáltottam!
Nem, nyakig voltam abban, hogy a másik két fiúnak
mindene megmaradjon.
Én nem hallottam semmit.
Te találtad meg, Tommy. Én segítettem, de...
tiéd az érdem.
Egy hang szólt, hogy: "menjetek vissza!"
Akkor ki volt az?
Hát, nem én.
Maga ugrat engem, főnök!
Nem!
Én csak hallgatom, hogy próbálsz alázatoskodni,
ami nem vall rád.
Ma egészen rendkívüli dolognak voltam tanúja.
Egyesek talán akár csodának is neveznék,
ezért is írom le.
Hogy bármi is történjék,
mindannyian emlékezzünk arra, amit ma megéltünk.
IMÁDKOZUNK JOHNÉRT, CHAYLA
2015 JANUÁR 20. 18 ÓRÁVAL JOHN BALESETE UTÁN
Az én Johnom túlélte az éjszakát.
Naná, hogy túlélte!
Hisz harcos.
Végeztem egy kis kutatómunkát Briannél.
Két tejszín, egy cukor.
Köszönöm!
És köszönöm, hogy velünk virrasztott, Jason.
Mi az?
Most először szólított Jasonnek.
Bocsánat, rémesen viselkedtem.
Ó, ugyan már! Miről beszél?
Ki ne örülne egy kétoldalas, géppel írt,
szimpla sorközös, névtelen levélnek a zenekarról?
A rapper sok volt.
Oké.
Himnuszokon nőttem fel.
Honnan tudta, hogy én írtam?
Nem tudtam.
Úgyhogy...
Az egyetlen ok, amiért ezt a bandát hívtam,
az az, hogy meg akarok tenni mindent, de mindent,
hogy a fiatalokat bevonzzam a templomba.
A Johnnal egykorú srácoknak...
egyszerűen több akció kell.
Igen, ezt megértem.
Paula biztos utál.
Nem, ő azt gondolja, hogy maga nagyon...
lelkes.
Most hazaengedem a családjához.
Biztos benne?
Igen, igen, persze.
Jó reggelt mindenkinek!
Jó reggelt!
Hívjon, ha kellek! Sietek vissza.
Rendben, köszönöm.
Most kaptam az értesítést Wendytől.
Nem tudom, John hogy élte túl az éjszakát,
de örülök, hogy tévedtem.
Aggódom az agyi ödéma miatt.
Ahogy John testének többi része,
úgy az agya is megduzzad.
Mesterséges kómában fogom tartani,
hogy esélyt adjunk neki a gyógyulásra.
Azon kívül egy sor vizsgálatot is végzünk.
Életbevágó, hogy tényleges agyfunkció bizonyítékát lássuk Johnnál.
Igen.
Legjobb esetben is hosszú út áll előttünk,
és nem fogom becsapni,
ismeretlen vidéken járunk.
Továbbra is az életéért küzd
az a 14 éves Saint Charles-i fiú,
aki 15 percet töltött a jeges víz fogságában,
miután bezuhant a befagyott Saint Louis-tóba.
Hétfőn a kiérkező mentők
találták meg John Smith kihűlt, élettelen testét,
majd a St. Joseph West kórházba szállították,
ahol a trauma team további 45 percen át
folytatta az újjáélesztési kísérleteket.
Miután egy órán át nem mutatott semmilyen életjelet,
az édesanyja, Joyce imádkozni kezdett,
és John pulzusa visszatért.
Ezután azonnal átszállították a Cardinal Glennon kórházba,
ahol Dr. Garrett
és orvoscsapata folyamatosan küzd
John Smith életéért.
Kay Quinn riportját látták a Cardinal Glennon kórházból.
- Hol van Jason? - Következő tudósításunkban...
Hazaküldtem.
Lemaradtál a reggeli vizitről.
Nem, Dr. Garrett megkeresett.
Brian, nem jöttél vissza tegnap.
Nem bírom így látni.
Nem bírok a kórteremben lenni,
ilyen állapotban látni őt.
Bocsáss meg!
Ha szükséged van bármire, kint leszek a folyosón.
Nem lépek le.
Oké.
Melissa szerint mindenki...
csak arra vár, hogy John meghaljon.
Hogy egyszerűen csak...
tovább tart, mint hitték.
És szerinted?
Sajnálom, de...
szerintem igaza van.
Ezt látom a szemükben, mindenkiében, kivéve...
Az enyémben?
Én hiszem, hogy az Úr teljesen meggyógyítja a fiunkat.
Igen, azt tudom.
Tudom.
Miért kellett a kórházban aludnod?
Emlékszel, mit mondtam, miért hívják a lelkészt lelkipásztornak?
Mert ő is őrzi a nyáját. Igaz?
Ezért mondod mindig anyának, hogy a hívek olyanok, mint a birkák?
Ezt ne hangoztassuk!
Nem, John olyan, mint egy sebesült bárány.
És ez valóságos, ilyesmi megtörténik.
Ha egy bárány a nyájból megsebesül,
a pásztor felveszi, és maga viszi a nyakában.
Miért?
Azért, hogy a bárány hallja a szívverését,
és ez összekapcsolja őket.
Akkor most a nyakadban fogod vinni Johnt?
Nem szó szerint.
Most jól kinyírtam ezt a metaforát.
Apátok azért megy a kórházba, hogy John mellett legyen.
Hogy John hallja a hangját, és tudja, hogy apátok szereti.
Mert ez a lelkipásztor dolga: szeretni az embereket.
Miért nem ezt mondtad?
Ja, igen.
Fogalmam sincs. Nem tudom.
Spuri fogat mosni!
Anyának kéne prédikálnia, nem?
Ja.
Hé, hé! A tányér?
Tudom! Szörnyű sors.
Köszönöm.
Na? Mi az?
Ha John meghal,
abba Joyce belepusztul.
Nem kételkedik egy percig se, hogy felépül.
Tommy!
Hogy vagy?
Mire gondol, főnök?
A fiúk azt mondják, hogy...
még mindig a hatása alatt vagy a történteknek.
Nem képzelődtem.
Én hiszek neked.
Egy méterrel arrébb
már úgy nyolc méter mély az a tó.
Igen.
Az esély, hogy így megtaláljuk... ilyen gyorsan...
Millió az egyhez.
Legjobb esetben is.
Magával történt már ilyen?
Nem.
Nos...
Így viszont...
két lehetőség van:
vagy megzakkantam...
Vagy az Úr szólt hozzád.
Pontosan.
Mely esetben...
igen komoly gondban vagyok.
Éspedig?
Nem hiszek Istenben.
Joyce szerint John a saját lábán távozik innen.
Maga mit gondol?
Vannak kétségeim,
ha erre vonatkozik a kérdés.
Mindezek mellett...
szerintem lehetséges.
Tanulmányoztam fulladásos eseteket.
Több százat.
Ilyen állapotban senki sem élte túl.
Én hiszek Istenben,
de lehet, hogy ez ilyen esetben nem sokat ér.
Őszinte leszek:
nem tudom, Istennek mi a terve Johnnal.
Fogalmam sincs. Csak azt tudom,
nekem az a dolgom, hogy maga és Joyce mellett legyek.
John a legjobb esetben is
súlyos agykárosodással hagyja el a kórházat.
Megbirkózna vele?
Köszönöm, doktornő.
Azokra a betegekre koncentráljunk, akiken tudunk segíteni!
Ez Dr. Garrett döntése, nem a miénk.
Neurológiai szempontból
ebből az állapotból nincs visszatérés.
Bárhogy is legyen, a mi dolgunk gondozni,
míg Dr. Garrett máshogy nem dönt, vagy a beteg nem exitál.
De az agyi erek vizsgálata kimutatta, hogy a beteg teljesen...
A beteg neve John.
John Smith.
Jó napot! Dr. Lulu vagyok.
Igen.
Épp a fia esetét beszéltük meg.
Hallottam, mit beszéltek.
Azt hittük, egyedül vagyunk.
Persze, hogy azt hitték!
De itt vagyok.
És a fiam itt fekszik önök előtt,
és mindent hall, akár hiszik, akár nem.
Tehát mostantól
nem tűröm, hogy bárki bármi negatívat mondjon az esélyeiről ebben a szobában.
Csak túlélésről beszélünk John mellett.
Érthető voltam?
Nem akartuk felzaklatni.
Azt kérdeztem, érthető voltam-e?
Igen.
Remek.
Jól van?
Nem.
Őszintén? A cukrom az egekben,
és hasogat a fejem.
Oké, ez nem jó.
Nem.
Haza kell mennem, beadni magamnak az inzulint, és...
Menjen!
Brian és én itt leszünk, John állapota stabil.
Tényleg pihenhetne egyet.
Rendben.
Sammy!
Úgy hiányoztál!
Már biztos kopog a szemed.
Gyere, kapsz valamit!
SAMMYT A HÉTEN ELLÁTJUK, ETETJÜK, SÉTÁLTATJUK.
FASÍRT IS VAN A HŰTŐBEN. A KÖNYVKLUBOS CSAJOK
Üdv!
Stabil.
Semmi változás.
Én...
Elhoztam a Jordan's csukádat.
Tudom, senki sem nyúlhat hozzá,
de arra gondoltam, hogy...
Alig várom, hogy lássalak
újra szórni a kosarakat és futkosni
a pályán!
Te vagy az én örömöm és büszkeségem.
Hallod anyádat?
Végtelenül szeretlek.
El ne merd felejteni!
John?
Megszorította a kezemet!
Mi?
Ez komoly?
Abszolút!
John! Meg tudod ismételni? Szorítsd meg a kezemet!
Kérdezzen valamit!
Jó, oké,
John, szorítsd meg a kezem, ha...
Michael Jordan a legeslegjobb kosaras!
Mutasd meg, mit tudsz!
Nem tudom,
LeBron irtó menő.
Szerintem nem fog menni, anya.
Fogja meg a másik kezét!
Szorítsd az én kezemet, ha Jordan a jobb,
és Jasonét, ha LeBron!
Gyerünk, haver, menni fog!
A világ legjobb kosarasa, fiam!
Rajta!
- Igen! - Láttam.
John, ki az, akinek rekordszámú, hat NBA-címe van?
Igen!
Éreztem, John!
És ki ugrott le Miamiba a gyűrű miatt,
összetörve a szurkolók szívét?
Hall minket!
John megszorította a kezemet!
Szólnunk kell az orvosoknak!
Hogy a pokolba ne!
Bocsánat.
Felpörögtem.
Megyek már, megyek.
John, itt Dr. Garrett.
Édesanyád szerint hallasz minket.
Igaz ez?
Mondd meg a doktor úrnak!
Ki a legjobb kosaras?
Szorítsd meg a kezem, ha Jordan,
és a doktor úrét, ha LeBron!
Nem kell erősen szorítani,
csak mutasd meg, hogy itt vagy, John!
Ki nyerte azt a hat NBA-címet?
Az én kezem Jordan,
a doktor úré LeBron. Oké? Menni fog!
Megszorítottam a kezedet,
megszorítod te is az enyémet?
A fantom-, vagy véletlen izomrángás normális.
Ez nem véletlen volt.
Nem! Nekünk válaszolt.
Tudom, hogy úgy tűnhetett.
Sziasztok, lányok!
- Üdv, Mrs. J.! - Kösz, hogy jöttetek!
- Helló! - Köszönöm, hogy itt vagy.
Rieger, Josh!
Kússzatok csak ide, és kérek egy ölelést!
Annyira örülök, hogy ti jól vagytok!
Nagyon sajnálom, Mrs. Smith!
A mi hibánk, hogy John ide került.
Nem.
Most csak az számít, hogy támogatjátok.
Ez mindennél többet jelent nekünk.
Köszönjük.
Ezeket a lapokat...
a többiek csinálták Johnnak.
Ó, ez...
Ez gyönyörű, köszönjük.
Megfognád?
Bocsássatok meg!
Köszönjük.
Erre nincsenek szavak.
Figyelj!
- Annyira sajnálom! - Ilyet ne is mondj!
Cindy, ez nem a te hibád.
Bocsáss meg!
Minek mentünk oda?
Sajnálom.
- Hé! Hé, hé... - Helló!
Mit meg nem adnék, ha most a kispadra ültethetném!
Látta a Facebook-oldalt, amit csináltunk?
- Nem. - Mindenki megosztja!
Azta!
Ó, lányok...
IMÁDKOZZ JOHNÉRT
Jaj, ez annyira...
Ez annyira csodálatos. Hű!
Ezek az imák, és...
Már megcsináltam a lecót.
Támogatni jöttünk őket, itt már nincs több dolgunk,
- ...ne húzzuk az időt! - De én maradni akarok.
Menjünk, jó?
Lányok, fel kell készülnünk arra,
hogy John talán nem éli túl. Rendben?
- Ne akarjátok itt kivárni! - Anya!
Én biztos nem várom ki.
Mrs. J., jól van?
Jól.
Kérhetek egy kis figyelmet?
Pár lépésre innen
John az életéért küzd. Ugye tudjátok?
Úgyhogy...
ebben a teremben
ne halljak semmilyen negatív hangot!
Semmilyet!
Oké?
Köszönöm.
Nem hiszem el!
- Jól vagy? - Nagyon nem!
Van bőr a képükön...!
Beszélgessünk!
Mi van?
Aggódom miattad. Tudom, dühös vagy.
Igen, jól látod, az vagyok.
Azok az emberek nem az ellenségeid.
Még ha néha hülyén is viselkednek.
Figyelj! Én támogatom, amit mondtál,
de ahogy a személyzettel tudsz beszélni, az...
Milyen, Brian? Mondd ki!
Tanúsíts irányukba egy kis...
kedvességet,
vagy jó modort.
Én a fiam életéért küzdök!
Mind azt tesszük!
Mindenki teszi, ami tőle telik egy lehetetlen helyzetben.
Ha én nem volnék, a fiad már nem élne!
Hú, Joyce!
A feleségem vagy, szeretlek,
de bármi is történjék,
nem akarom, hogy megbánd, ahogy itt viselkedtél.
A szívem mélyén
tudom, hogy te sem akarod.
Azzal, hogy földbe döngölsz embereket, nem mented meg Johnt.
Könyörögve kérlek, ne feledd, hogy ki vagy!
Ha miattam nem is,
hát John miatt.
2015 JANUÁR 21. 42 ÓRÁVAL JOHN BALESETE UTÁN
Hahó!
Ébredj!
Szívem, fel kell kelned!
Joyce! Ébredj!
A nejem cukorbeteg, nem ébred fel!
Oké. Hozd a sürgősségi kocsit!
Valaki jöjjön segíteni!
Már jól vagyok.
Talán csak túl sok inzulint vettem be tegnap.
Diabéteszes kómába estél!
A vércukra 70-es, doktor úr.
Köszönöm, nővér.
Látod? Jól vagyok.
Joyce, bekómáztál.
Látnom kell Johnt!
Pihennie kell legalább nyolc órát!
A fiammal akarok lenni!
Ez nem kérés volt.
Egyes típusú diabétesze van,
dehidratált, érzelmileg kimerült, és napok óta nem aludt.
Sokáig kell még bírnia John miatt.
Három óra. Ez a végső ajánlatom.
Joyce, ha ott találom abban a szobában öt órán belül,
beutaltatom kényszergyógykezelésre.
Azt nem meri!
Dehogynem! Az én áldásommal.
Öt óra, Joyce!
Használja ki!
Ez most igazán nem jó pillanat.
Igen, tudom, Joyce.
Ezért vagyok itt.
Miket gondolhat rólam...!
Megmondjam, mit?
Azt, hogy maga a legelszántabb anyatigris, akit valaha ismertem.
Hogy van John?
Stabil az állapota.
Még alig voltam 18 éves,
mikor az első fiamról lemondtam, és örökbe adtam.
Túl korán jött.
Az életem kész káosz volt.
Sose bocsátottam meg magamnak.
Nem tudtam elengedni.
Nem mehetek vissza, nem tehetem jóvá.
Úgyhogy megmondom Johnnak, mire költse a zsebpénzét,
Briannek, hogy milyen nyakkendőt vegyen fel.
Kijelentettem, hogy a kutyánk márpedig "Sammy" lesz.
Holott Brian és John "Yodának" akarta nevezni.
Ami elég béna név.
Köszönöm.
A maga haját is szívesen átszabnám.
Egész életemben folyton irányítani akartam.
De ezt nem irányíthatom, igaz?
Joyce, miért nem bízza ezt Istenre?
Na, úgy tűnik, megint felmehet Johnhoz.
Igen.
De ha nem bánja, előbb még szívok egy kis friss levegőt odakint.
Jó, szólok mindenkinek.
Oké.
És tudom, hogy Te is szereted Johnt,
éppen úgy, ahogyan én.
Talán jobban is.
Bocsáss meg!
Én...
Csak egy összetört,
kétségbeesett nő vagyok,
a szívem tele gőggel.
De megértettem.
El kell, hogy engedjem!
Tudom, szeretsz.
Bármit is szánsz
Johnnak, Briannek, vagy nekem,
megadom magam. Elfogadom.
Brian! Minden rendben?
Nem hinném.
Johnnak 40 fok fölé ment a láza.
Két teljes napon át kapta a propofolt,
amit 24 óránál tovább nem volna szabad.
Ezért szökhetett fel a láza.
Azt mondta, ahhoz kell, hogy kómában tartsák.
Így van.
Nem volt más választásunk, mint hogy mélyen szedáljuk.
A gondom ezzel a magas lázzal az,
hogy a propofol, és a nagy dózisú antibiotikum, amit adunk neki,
tartós szervkárosodást okozhat.
Hát ébresszék fel!
Tessék?
Ébresszék fel Johnt!
Kapcsoljanak le mindent, és hagyják, hogy ő maga harcoljon az életéért!
Most mondta, hogy ezek a szerek csak rontanak az állapotán.
Még ha fel is ébred, tudjuk, hogy talán sosem fog normális életet élni.
Ez így van.
Tehát...
akkor ébresszük fel!
Rendben.
Elkezdjük csökkenteni a gyógyszereket.
Holnap reggel felébresztjük.
Azt hiszem, segítséget kell kérnünk!
Minden létező segítséget.
Értesüléseink szerint Johnnak újabb csodára van szüksége.
Továbbra is kómában fekszik, és továbbra is az életéért küzd.
Joyce Smith, John édesanyja,
most nem mozdulhat a fia mellől,
viszont itt van velünk Jason Noble, a család lelkipásztora,
hogy tolmácsolja nekünk a család üzenetét.
Jason?
Kritikus ponthoz érkeztünk John ápolásában.
Ezért a Smith család pusztán egy dolgot kér:
azt, hogy imádkozzanak Johnért!
Az édesanyja hiszi, hogy Isten a lehetetlenre is képes.
Tehát kérjük Őt, hogy tegyen csodát.
Köszönöm.
Tehát a Smith család az önök imáit is kéri most,
mikor ilyen irtózatosan nehéz megpróbáltatás elé néznek.
Mikor először tudósítottunk Johnról,
az egész közösségből áradt az aggodalom és együttérzés.
Története továbbra is sokakat megérint,
és mi küldetésünknek tartjuk, hogy útja minden pontjáról hírt adjunk.
Gondolataink és imáink kísérnek, John.
Kay Quinnt hallották a Cardinal Glennon kórházból.
A stúdióé a szó!
Uram, töltsd meg holnap John tüdejét az élet levegőjével,
és ha Te is úgy akarod, gyógyítsd meg egészen!
Hívsz, hogy a vízen jöjjek Feléd,
Hol lábam biztos talajt nem ér,
Mégis ott találok Rád én,
Óceánok mélyén.
Hitem meg nem inog,
És szent nevedet szólítom.
Brian!
Szememet Rád emelem,
Mikor zúg a tengerár, Lelkem békédre rátalál.
Mert a Tiéd vagyok én,
S Te az enyém.
Lélek vezess, tiéd minden bizalmam!
Vízen járni van hatalmam,
Ha Te hívsz magadhoz engem.
John,
mindenki, akit csak ismersz, itt van az ablak alatt.
Vigyél mélyebbre, mint ahová lábam vihet!
Adj erősebb hitet, mint ahogy ember hihet!
Megváltóm színe előtt,
Lélek vezess, tiéd minden bizalmam!
Vízen járni van hatalmam,
Ha Te hívsz magadhoz engem.
Vigyél mélyebbre, mint ahová lábam vihet!
Bocsáss meg...
mindenért, amit mondtam!
Bocsáss meg nekem!
Itt kellett volna lennem végig.
John mellett
és melletted.
Pont itt, pont most,
Valami úton-módon,
Szükségünk van Rád,
Nélküled nem mehetünk tovább.
Pont itt, pont most,
Valami úton-módon,
Szükségünk van Rád,
Nélküled nem mehetünk tovább.
Pont itt, pont most,
Valami úton-módon,
Szólítom szent nevedet,
És
Szememet Rád emelem.
Mikor zúg a tengerár, Lelkem békédre rátalál,
Mert Tiéd vagyok én,
S Te az enyém.
Tommy?
Köszönöm, hogy megmentette a fiamat.
Csak tettem a dolgomat.
Remélem, rendbe jön.
2015. JANUÁR 22. 72 ÓRÁVAL JOHN BALESETE UTÁN
Én most magatokra hagylak.
Ez olyan családi ügy.
De itt leszek, ha szükség van rám.
Ez tényleg családi ügy,
úgyhogy kérlek, maradj!
Igen.
Rendben.
Mindenki készen áll?
Jó,
kezdjük a légzésterápiával!
Ez segít megnyitni a légutakat és a tüdejét.
Így majd eltávolíthatjuk a tubust.
Most extubáljuk Johnt.
A tüdeje részlegesen összeomlott, úgyhogy ez most nem lesz könnyű.
Lépjenek kicsit hátrébb!
Jó.
Ápoló!
Jól van? Mi történik?
Joyce!
Hadd hallja a szülei hangját!
John, anya és apa itt van veled.
- Semmi baj. - Itt vagyunk, fiam.
Szeretünk, John!
Oxigént!
Oxigén bekötve, doktor úr.
Oké, jól van.
Önállóan lélegzik.
Jó, adjuk a Narcant!
0.4 milit kérek.
Ettől eszméletére fog térni pár percen belül.
Akkor meglátjuk, hogy állunk.
Hé, hé!
Ez olyan jól ment, amennyire csak lehetséges.
Ez borzalmas volt.
Ennek ez a menete, Joyce.
Igen.
Most várunk.
John!
John, kicsikém!
Most harcolnod kell!
John!
Vissza kell jönnöd hozzánk, John!
Harcolnod kell!
Képes vagy rá, John!
Vissza kell jönnöd hozzánk, John!
Az életednek célja van, és szeretünk.
Harcolnod kell!
John!
Ó, John!
Semmi baj, John!
Jól van.
Itt vagyunk veled.
Minden rendben van.
Szia, John!
Érted, amit mondok?
- Semmi baj! - Itt van anya és apa.
Mind itt vagyunk veled.
Mindenki itt van. Volt egy baleseted.
Tudod, hogy én ki vagyok?
Szeretlek.
Anya!
John!
Itt vagyok!
Itt vagyok veled.
Itt vagyok, kincsem.
ÉLET VIZE KERESZTÉNY KÖZÉPISKOLA
És 1885-ben Douglass megírta a Frederick Douglass élettörténetét,
ami azóta is a rabszolga-irodalom műfajának kiemelkedő példája...
John magához tért!
Az anyukája írt!
Azt írja, hogy beszél!
Egek!
John magához tért!
John magához tért! John magához tért!
Úristen!
John magához tért!
John Smith magához tért!
Ismétlem: John Smith magához tért!
Sóhajts!
Még egyszer!
Még egyet!
A tüdőd szép tiszta.
Az oxigénszinted nő.
Dr. Garrett?
Igen?
A szövettan negatív bakteriális fertőzésre.
Futtassa le még egyszer!
Már megtettem.
Ez most jó hír?
Ez nagyon jó hír, szívem.
Wendy, segítene a fiatalúrnak a légzőgyakorlatokban?
Hogyne.
Mikor Wendy elkészült,
végy egy mély levegőt, hogy megmérjük a tüdőkapacitásodat!
Ahogy óhajtja!
Ahogy óhajtom!
Joyce!
John tüdeje 48 órával ezelőtt a saját vérével volt tele.
Folyamatosan kapta az adrenalint, csak hogy verjen a szíve.
A fehérvérsejtjei gyorsabban fogytak, mint bármely betegnek, akit valaha láttam.
Az agyát irtózatos... neurológiai pusztítás érte,
és eközben az összes fő szerve
összeomlott.
Most pedig nézzen rá!
Én orvos vagyok. Nekem illene tudnom.
De erre nincs más magyarázat, Joyce.
Itt csoda történt.
Köszönöm.
Meglepetés!
Köszönöm.
Én köszönöm.
Ó, magasságos ég!
Az mi?
Ó, te jó ég!
Fú, de menő!
Még nem tudom jól fogni.
Szia, Abby!
Szia, John!
Fogd be, Chayla! Menj már!
Kettő, egy, oké.
KÉT HÉTTEL KÉSŐBB
2015 FEBRUÁR 16. 28 NAPPAL JOHN BALESETE UTÁN
Éljen John!
Isten hozott itthon!
John!
Isten hozott, John!
Köszönöm, tanárnő.
Köszönöm.
Jól van, emberek, nyissuk ki a történelemkönyvet a 19. fejezetnél!
- Mrs. Abbott! - Igen?
Tudom, sok a pótolnivalóm.
Jaj, ne, John! Kérlek, a miatt ne aggódj!
Örülök, hogy visszatértél.
Köszönöm.
Te, John!
Azon filóztam, hogy...
vajon miért van az,
hogy Isten az egyik embert megmenti, és a másikat nem?
Csak mert...
két éve elvesztettem a férjemet.
Agyvérzése volt,
álmában halt meg.
Azóta is próbálom megérteni.
Nagyon sajnálom.
Nem, én sajnálom.
Nem is tudom, mit gondoltam.
Nyilván nem is gondolkoztam.
Menj csak, keresd meg a barátaidat!
Holnap találkozunk.
NEM BÍROM JOHN NÉLKÜL.
HA NEHÉZ, IMÁDKOZZ! HA JÓL VAGY, IMÁDKOZZ!
ISTEN MEGÉRINTETT MINKET ÁLTALAD. KÖSZÖNJÜK.
NEKED MIÉRT VAN MÁKOD, ÉS ANYA MIÉRT HALDOKLIK?
Mi a pálya, csodafiú?
Hová sietsz úgy?
Még egyszer nem próbálsz vízen járni, ugye, John?
Tommy?
Tommy Shine?
John?
Jó végre találkozni.
Igen,
szerintem is.
Épp azon morfondíroztam magamban, hogy vajon vannak-e véletlenek az életben.
Köszönöm, hogy megmentett.
Nem én mentettelek meg.
Mármint persze, igen, de mégse.
Aznap, ott a vízben...
már éppen fel akartam adni.
De akkor egy hangot hallottam, ami azt mondta: "menjetek vissza!"
Isten mondta meg, hogy hol keresselek.
Hát, ha van Isten,
nem tudom, mi a terve veled, de tuti valami nagy dolog lehet.
Lehet, hogy ez mindkettőnkre igaz.
Valahol ott?
Igen, pontosan ott.
Jó reggelt!
Meglepetéssel készültünk ma.
2015. MÁRCIUS 1.
Szeretném megkérni egy jó barátomat,
Joyce Smith-t és a családját, hogy jöjjenek ki ide mellém.
Szeretünk, John!
Lelkészi szolgálatom évei alatt...
még sohasem láttam vagy hallottam ehhez hasonlót.
Szóval John, te mire emlékszel?
Ez működik?
Arra emlékszem, hogy felébredek.
És az első, amit meglátok,
hogy az anyukám fogja a kezemet,
és biztat, hogy minden rendbe jön.
Mikor kicsiként senkinek se kellettem,
a szüleim engem akartak.
Mikor senki sem hitte, hogy túlélem,
anya tudta, hogy képes vagyok rá.
Anya...
szeretlek.
Én is téged.
Apa...
téged is szeretlek.
Én is szeretlek, John.
És aki azt kérdi, hogy miért pont én?
Nem tudom.
De egy nagyszerű tanárom azt mondta:
"A tegnapot nem tudjuk visszahozni,
de rajtunk áll, hogy a holnapot megnyerjük-e."
Végül köszönöm az Úrnak.
Arra gondoltam, hogy talán jó lenne, ha John...
találkozhatna azokkal, akiknek az életét köszönheti.
Aki tagja a Wentzville-i tűzoltóságnak,
kérem, álljon fel!
Aki a sürgősségi szolgálat diszpécsere, vagy vonuló tagja,
kérem, szintén álljon fel!
Aki a Saint Louis-tavi rendőrőrs tagja,
kérem, álljon fel!
A St. Joseph kórház orvoscsapata is, kérem, álljon fel!
A Cardinal Glennon orvosi csapatának tagjai is csatlakozzanak!
Hálásan köszönjük az önök fáradhatatlan,
alázatos szolgálatát.
Kérem, maradjanak állva!
Azok, akik az iskolában imádkoztak Johnért, álljanak fel!
Aki otthon imádkozott Johnért, álljon fel!
Aki itt a templomban imádkozott, kérem, álljon fel!
Köszönöm. Kérem, foglaljanak helyet!
Azt hiszem, van az a mondás, hogy a szeretet...
a leghatalmasabb erő a földön.
A férjem és én hiszünk abban,
hogy szeretet nélkül nem fejlődhetünk, nem növekedhetünk.
És nem találjuk a helyünket ebben a világban.
A szeretet ereje, különösen Isten szeretetének ereje
valóban az egyetlen egy dolog, ami mindent lehetővé tesz.
Köszönöm, hogy szeretitek Johnt,
és köszönöm, hogy szerettek minket.
Hálásan köszönöm.
Köszönöm.
John! Sas! Sas!
Sas, Sas!
"A BETEG MEGHALT. AZ ANYA IMÁDKOZOTT. BETEG VISSZATÉRT AZ ÉLETBE." DR. SUTTERER
JOYCE, BRIAN ÉS JOHN MÁIG SAINT CHARLESBAN ÉL.
JÓ BARÁTSÁGBAN VANNAK JASON TISZTELETESSEL.
JOYCE A CSALÁD MELLETT ÖNKÉNTESKÉNT DOLGOZIK.
NÉHA MÉG RAPET IS HALLGAT.
TOVÁBBRA SEM ELÉGEDETT A TISZTELETES FRIZURÁJÁVAL.
JOHN TELJESEN FELÉPÜLT.
LELKÉSZI PÁLYÁRA KÉSZÜL, ÉS KOSARASOKAT EDZ.
Magyar szöveg: Nóra Simon